Lihttekst on mis tahes andmed või teave, mis ei ole krüptitud või muude arvutiturbe vormide kaudu turvaliseks muudetud. Lihttekst esitatakse algsel loetaval kujul ja seetõttu on pahatahtlike üksuste lugemise suhtes haavatav. See on vastupidine šifritekstile, mis on krüptitud andmed, mida saab dekrüpteerida ja millest saab aru ainult sihtsaaja.
Lihtteksti kasutatakse nii inimesele kui ka masinloetavas vormingus. Inimestele mõeldud lihtteksti kõige levinumad näited on tavaline inglise keel, mis on standardsete tähtede, sõnade ja lausetega vormindatud tekst, mida tavaliselt kasutatakse dokumentide, meilide ja muude suhtlusviiside koostamiseks. Seevastu masinloetavad andmed võivad sisaldada lähtekoodi, Unicode'i märke, HTML-käske ja programmeerimisel kasutatavaid käske. Lihtteksti andmed on erinevate arvutiplatvormide vahel vahetatavad, muutes need paljude arvutisüsteemide ja rakenduste oluliseks komponendiks.
Olukordades, kus tavateksti ei eelistata või kui soovitakse kõrget turvalisust, saab kasutada krüptimist, et muuta andmed soovimatute adressaatide jaoks loetamatuks. Selleks teisendatakse lihttekst šifrtekstiks, andmevorminguks, millest saab aru ainult sihtsaajale spetsiaalse võtme abil. Krüpteerimine aitab vältida ka andmete rikkumist või muutmist, pakkudes tundlikule teabele täiendavat digitaalset turvalisust.
Lihttekst on arvutisüsteemide oluline komponent ja seda kasutatakse paljudes rakendustes. Kuigi on oluline mõista lihtteksti haavatavust ja selle väärkasutamise potentsiaali, on lihtteksti andmetega tegelemisel oluline kasutada ka asjakohaseid turvameetmeid.