Krüptograafia on teadus, mis kaitseb teavet, muutes selle selliseks vormiks, mida ei saa lugeda keegi peale sihtsaaja. Seda on sajandeid kasutatud tundliku teabe, näiteks sõjaväesaladuste, diplomaatiliste sõnumite, pangaandmete ja muu kaitsmiseks. See on turvalise suhtluse vorm, mis kasutab matemaatilisi kontseptsioone ja algoritme andmete skrambleerimiseks, et hoida neid konfidentsiaalsena ja kaitstuna volitamata juurdepääsu eest.
Krüptograafiat kasutatakse paljudel erinevatel eesmärkidel, sealhulgas andmete krüpteerimiseks, digitaalallkirjade andmiseks, autentimiseks ja kahe osapoole vahelise suhtluse turvalisuse tagamiseks. See tugineb andmete kaitsmiseks mitmesugustele tehnikatele, nagu võtmevahetus, sümmeetrilise võtme algoritmid, avaliku võtme algoritmid ja räsimine. Krüptograafia võimaldab kontrollida ka sõnumi autentsust ja seda saab kasutada digitaalse identiteedi kinnitamiseks.
Krüptograafilised algoritmid liigitatakse tavaliselt kahte tüüpi: sümmeetrilise võtme algoritmid ja avaliku võtme algoritmid. Sümmeetrilise võtme algoritmid kasutavad andmete krüpteerimiseks ja dekrüpteerimiseks sama võtit, samas kui avaliku võtme algoritmid kasutavad andmete krüpteerimiseks üht võtit ja dekrüpteerimiseks teist võtit.
Krüptograafia on iga turvalise sidesüsteemi oluline komponent ja seda kasutatakse paljudes rakendustes, nagu internet ja traadita side, elektrooniline kaubandus, pilvandmetöötlus ja mobiilne turvalisus. See aitab tagada teabe terviklikkuse, mis on digitaalsüsteemide turvalisuse jaoks hädavajalik.
Krüptograafia areneb, kuna ohud muutuvad keerukamaks. Andmete kaitsmiseks digitaalajastul töötatakse välja uusi krüptograafilisi protokolle, algoritme ja tehnikaid. Kuna üha rohkem privaatset teavet ja andmeid tuleb kaitsta, jääb krüptograafia oluliseks vahendiks teabe turvalisuse tagamisel.